En tiedä ketä kaipaan, kun kaipaan.
Ehkä osoitteeni on väärä,
ehkä siirrän suunnan.
Kaipauksella on väärät kasvot.
Vuosikymmenten sijaan tyhjyyskin on enemmän, eikä tummuus pelota katsomaan muualle.
Kohti se pyytää katsomaan,
kunnes valo koittaa.
Tässä mä oon ja rakastan sua. Tää on liikenneympyrä jolta ei oo ulospääsyä, mä en noudata sääntöjä, auta mua. Mä oon loppuunpalanut kattilan...
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti